Hør mine ord
Bli ikke soldat
Gå ikke inn i hæren
For duen vil flykte
Og ravnen vil komme
Og døden marsjerer
Til trommenes slag
Kom, alle vakre piker
Kom ut i solen
Ikke la deres kjære
Ta våpnene fatt
Herregud!
Pappa døde slik.
Kravlet ut i buskaset og blødde i hjel.
Kanskje du var grunnen.
Dør du, herr Yankee?
Hjelp meg-
Hva heter du, jentunge?
Amelia.
Men alle kaller meg Amy.
Jeg er korporal John McBurney.
Men alle kaller meg McB.
Hvor gammel er du, Amy?
Tolv.
Tretten i september.
Gammel nok til å kysse.
Ikke gi opp nå, herr Yankee.
Herr McB, mener jeg.
Rett der borte.
Frøken Martha, røyken nærmer seg.
Tror du yankeene kommer til å brenne ned dette stedet?
Hallie, ikke snakk sånn. Det er allerede vanskelig nok å få jentene til å lese.
Jeg kan ikke understreke nok
at fransk er et smilende språk.
Abigail.
Du følger ikke med.
Beklager, frøken Edwina,
men det høres ut som krigen er så nær oss.
Doris sier at hvis yankeene vinner,
vil de voldta alle sammen her.
Frøken Martha!
Hjelp!
Frøken Martha!
Hjelp! Han dør.
Hvordan kom han seg hit?
Med Guds hjelp.
Guds hjelp i form av dette barnet.
Hva gjorde du utenfor skolens område?
Jeg plukket bare litt sopp. Og jeg innså ikke hvor langt...
Du kjenner til straffen for å forlate skolens område.
Få ham inn i huset. Kom og hjelp meg.
Løft.
Frøken Martha, jeg kunne ikke la ham ligge der og dø.
Du trengte ikke å bekymre deg for det.
Det ville bare betydd én mindre fiendtlig soldat.
Korporal John McBurney, 66. New York.
Jeg overgir meg til de peneste sørstatsfolkene...
En ekte nordstatssoldat.
Bare én måte å finne ut om han er yankee på.
Hvordan da?
Ta av ham buksene.
Yankeer har haler.
Doris, slutt med det tøvet.
Amy, gå i forveien og åpne døra.
Og kom så tilbake og knytt det blå tørkleet til porten.
Skynd deg!
Hørte du det?
Det blå tørkleet er et signal til de lokale patruljene.
Vi kommer til å bli fryktelig stolte over å gi dem en.
- Er han død? - Lizzie, hvorfor slo du ikke alarm?
- Beklager, frøken Martha. - Du må ha sett ham på jordet.
Jeg leste og så ikke...
Utkikkstårnet er ikke en lesesal.
Kom deg opp igjen på utkikksstedet,
og hvis soldatene våre kommer, sier du umiddelbart fra.
- Ja vel. - Vi setter ham ned i trappen.
Forsiktig. Sånn.
Doris, Abigail, hent laken og re opp divanen på musikkrommet.
Jeg går og koker vann.
Amy, kan du feste det blå tørkleet i porten slik du fikk beskjed om?
Kan vi ikke vente litt?
Pulsen hans er svak, og han har mistet mye blod.
Litervis, frøken Martha.
De tar ham med seg, selv om han nesten er død.
Det er usannsynlig at de kommer hit igjen i dag,
og uansett venter de til vi har fått bandasjert sårene hans.
Kan du gjøre som jeg ba om?
Hvis krigen fortsetter mye lenger,
glemmer jeg at jeg en gang var kvinne.
Vannet koker. Dere kaster bort tid.
Jeg synes vi skal fikse beinet hans og gi ham til patruljen.
Han dør i fengsel uansett.
Herr Yankee, det var nok jern i beinet ditt til å sko en hest.
Jeg er redd det er en stund siden korporalen badet.
Jeg la merke til det. Dere damer kan gå.
Jeg henter litt rent vann og vasker ham.
Jeg henter en av nattskjortene til broren min. Kom, Edwina.
Jeg tenkte meg det.
Kommer han til å dø?
En dag, så. Men akkurat nå klarer han seg.
Jeg vil ikke at noen skal titte innom her eller snike seg rundt i gangen.
Det er mye som må gjøres.
Inn i stuen, alle sammen.
Ikke tenk på dem, Amy.
Drepte maurene kålormen?
Nei, de slo seg sammen og dro ham ned under bakken.
Sikkert for å spise ham.
Jeg skjønner ikke hva det har å gjøre med den yankeen.
Jeg gjør det.
Yankeen er en inntrenger, akkurat som kålormen.
Og du burde aldri tatt ham med hit.
Jeg er enig. Han er sikkert spion.
Det tviler jeg på, Janie.
Frøken Edwina, er du ikke redd den nordstatsmannen?
Nei.
Det er uhøflig å kalle ham det.
Han har et navn.
Korporal John McBurney.
Kall ham det.
Jeg kaller ham herr McB.
Og jeg synes han er så kjekk.
Jeg vasket ham godt ned til midjen.
Jeg løfter ham,
så tar du på ham nattskjorten.
Kom igjen, gi meg den andre armen.
- Ja vel, frøken Martha. - Hjelp meg, da.
Hold i ermet og hold den opp.
Ja vel, frøken Martha.
Så, dra av ham buksene.
Kom igjen, frøken Martha. Han er satt sammen akkurat som broren din.
Jeg har bedt deg aldri snakke om broren min.
Beklager, frøken Martha, det var ikke vondt ment.
Nattskjorten minte meg om herr Miles.
Rart at den ikke gjorde det samme for deg.
Rart at du tok med deg denne yankeen inn i huset ditt også.
Siden han er mann og sånt.
Jeg ville ikke det.
Frøken Martha, soldater på veien! De er på vei hit.
- Greit, Lizzie. - Skal jeg gå opp igjen?
Nei, du burde ha blitt avløst tidligere.
Janie, jeg mener å tro at det er din tur.
Kan vi gå og hilse på dem?
Nei. Jeg vil ikke at de skal se deg, jentunge.
Kom nå.
- Kaptein. - Frøken.
Hva er siste nytt?
Vi vant. Grant er på retrett.
- Gudskjelov. - Ta ham! Den veien!
- Kom deg tilbake hit, yankee! - Nei!
- Skyt ham! - Ikke skyt!
Ta ham og kast ham i vogna.
Han ville bli skutt.
Vil heller ha en rask død enn en sakte en i Fayette fengsel.
Det er dit stakkarene skal.
Hvor mange unge damer er det her?
Vi har seks elever og en lærer.
Jeg ville ikke spredt ryktet hvis jeg var deg.
Mener du skiltet?
FARNSWORTH SKOLE FOR UNGE KVINNER
Mange yankeer er skilt fra avdelingene.
De vandrer i skogen, og de er desperate.
Tror du frøken Martha kommer til å fortelle dem om herr McB?
Selvsagt. Det var derfor hun gikk ut dit.
Så vær forsiktig, frøken.
- Kaptein! Kaptein... - Ja, frøken?
Vi skal be for deg.
Takk, frøken. Fremad!
De reiser videre.
Hva heter du?
Hallie.
Du kan kalle meg McB.
Yankee holder lenge.
Du og jeg burde bli venner, Hallie.
Hvordan det?
Vi er jo begge fanger her, ikke sant?
Vi er forskjellige, herr Yankee.
Jeg kan stikke av.
Jeg er glad i deg, herr Kråke...
Men inntil vingen din er bedre, er det til ditt eget beste.
Du kan senke det nå.
Jeg kunne ikke ha drevet skolen uten deg.
Jeg er veldig takknemlig.
Det er jeg som skal være takknemlig.
Du har gitt meg det eneste hjemmet jeg har, frøken Martha.
Selv etter krigen er slutt, blir det vanskelig i årene fremover.
Jeg må vie meg til gårdsdriften.
Jeg vil at du skal konsentrere deg om å styrke skolen igjen.
Du har blitt veldig viktig for meg, Edwina.
Og jeg er forberedt på å gjøre deg til partner.
Og skrive i testamentet at du skal ta over hele eierskapet.
Frøken Martha.
Det er utrolig sjenerøst. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Det er ikke det spor sjenerøst.
Jeg trenger noen som er dyktig og ansvarsfull.
Du er garantien min om at skolen skal fortsette i mitt navn
og med mine standarder.
Jeg vet ikke hva jeg skal...
Det er strålende.
Vet du, du burde be om at nordstatene vinner.
Hvorfor det?
Du liker vel ikke å være slave?
Nei. Hva med deg?
Meg?
Jeg er ikke noen sin slave.
Du mener at du gikk ut og ble skutt
bare fordi du liker å bli skutt?
Av og til må en mann gjøre ting han ikke liker så godt.
Ikke hvis du er fri.
Og dere hvite folk dreper ikke hverandre fordi dere bryr dere om oss svarte.
Hvite folk er helt like overalt i denne verden.
Du burde si at mennesker er like overalt, uansett hvilken farge de har.
Samme som en vakker...
Hva foregår?
Høres ut som de kanskje lager en kiste til deg.
Hvorfor overga du ikke yankeen?
I hans nåværende tilstand ville han dø i Fayette fengsel.
Dette holder på ham til han er frisk.
Jeg kan sikkert sparke opp de skoddene, selv med det skadde beinet mitt.
Kanskje, korporal, men ikke uten at vi hører det.
Jenter.
- God natt. - Tilbake til sengs, med det samme.
Det gir henne i hvert fall muligheten til å finne ut hvordan mannskroppen kjennes ut.
Tilbake på rommet ditt.
Hvordan har han det?
Han har feber.
Du er sikkert trøtt, vil du ikke ha sjansen til å gå til rommet ditt?
Jeg vasker kanskje deler av ham som du ikke vil.
Jeg visste hva du var det øyeblikket du kom til denne skolen.
En skjøge er en skjøge.
Kommer du inn hit igjen, havner ansiktet ditt i en bøtte med vann.
Kjenner jeg lukten av egg til frokost?
Ja, frøken Edwina.
Hallie sier at herr McB har brakt hell med seg.
Hønene har endelig lagt noen egg.
Veldig pent, Edwina.
Korporalen påvirker visst oss alle.
Hvordan har korporalen det i dag?
Han er sulten.
Hvor lenge skal han være på musikkrommet, frøken Martha?
Til han er frisk nok til å bli gitt til patruljene.
Jeg vil øve på harpen.
Men jeg kan ikke med en farlig fiende på samme rom.
Så det er løsningen!
Jeg har alltid lurt på hva som skulle til for at du ville øve.
Hallo.
Hva heter du?
Edwina.
Jeg heter...
Korporal John McBurney.
Hvordan visste du det?
Du sa det da du kom hit.
Jeg må ha glemt det.
Vet du, Edwina, jeg...
Jeg har det på følelsen at jeg er fanget i en slags pikeskole.
Det er en pikeskole.
Du er fiendtlig soldat.
Er du rektoren for skolen?
Damen på portrettet der.
Frøken Martha Farnsworth.
Hvem er mannen som står hos henne?
Broren hennes, Miles.
Hvor er han?
Han har forsvunnet.
Han antas å være død.
Er det ingen menn her?
Jeg må takke skjebnen for at den sendte meg hit.
Heller enn til et av fengslene deres.
Skulle ønske det var mitt valg hva som skjer med deg, men det er det ikke.
Frøken Martha avgjør det.
Adjø.
Der er den lille elsklingen som reddet livet mitt.
Kom inn. Slå deg ned.
Jeg kan ikke.
Rommet ditt er forbudt område.
Jeg fortalte Randolph om deg.
Patruljen.
Men selv om jeg slår alarm, stopper ikke frøken Martha dem.
Det er forræderi.
Å la være å bruke det blå tørkleet som signal til patruljen er forræderi.
Pokker!
Veldig fint.
Du sa det ikke var noen menn her. Hvem er Randolph?
Jeg glemte Randolph. Du får sikkert treffe ham.
Hvem er han?
Randolph er en skilpadde.
Han er Kjæledyret til Amy.
Ikke gå. Du går kanskje nå, så...
Så kommer kanskje soldatene deres. Jeg ser deg kanskje aldri igjen.
Jeg vet ikke engang hva etternavnet ditt er.
Dabney.
- Hvorfor er du redd meg, Edwina? - Jeg er ikke det.
Ikke egentlig.
Det har ingenting med deg å gjøre.
Det er bare at jeg er yankee.
Jeg tror ikke yankeer er annerledes enn andre menn.
Jaså. Så du er redd menn generelt?
Ikke redd. Jeg stoler bare ikke på dem.
Noen av dem.
Det høres ut som om en mann ikke behandlet deg så godt.
Men jeg ville veddet på at du aldri har elsket noen.
Synd at du ikke kunne vedde.
Du ville ha vunnet.
Hvordan fikk du den urettferdige oppfatningen om menn?
Jeg vil ikke snakke om det.
Da gjør vi ikke det. Hvor lenge har du vært her på skolen?
Siden jeg var femten.
Sju år.
Bortsett fra kirken på søndager har jeg sjelden vært utenfor
skolens område på alle de årene.
Jeg lurer av og til på om du tenker på deg selv
som en Tornerose i slottet, som venter på at en prins skal frigjøre deg
med et kyss.
Skulle ønske vi ikke måtte sende ham i fengsel.
Vi har ikke noe valg.
Å skjule fienden er en forbrytelse. En veldig alvorlig forbrytelse.
Du må være frøken Farnsworth.
Ja.
Jeg begynte å tro at du unngikk meg.
Jeg vil takke deg for alt du har gjort.
Jeg vil ikke ha takk. Jeg vil at du skal bli frisk nok til at jeg kan overgi deg.
Du snakker rett fra levra. Det liker jeg.
Gjør du det?
Tror du jeg bryr meg om du liker det eller ikke?
Nei, det gjør du nok ikke. Men jeg er likevel takknemlig.
Ikke vær det. Det er bare snakk om etikk.
Noe du sikkert ikke forstår.
Du ville blitt overrasket, frøken.
Det var etikk som gjorde at jeg ble skadet.
Hvordan det?
Du skjønner, frøken, jeg er kveker, og jeg
bærer ikke våpen i kamp,
jeg bærer bandasjer.
Kompaniet mitt kjempet i en tykning,
og det var en skadd rebelloffiser
som prøvde å kravle vekk fra ilden, som kom nærmere.
Plikten min var å bli hos mennene mine, men etikken min lot meg ikke.
Jeg bar den rebellen i sikkerhet. Det var sånn jeg ble skutt.
Men samvittigheten min plager meg,
for jeg burde blitt hos mine egne tropper.
Det føles som om jeg sviktet dem, kan man si.
Gjør hendene dine fryktelig vondt?
Ingenting er mer smertefullt enn brannsår, frøken.
Det er noen flasker igjen i vinkjelleren til faren min.
Hvis smerten blir for sterk, kan jeg be Hallie om å hente litt.
Det virker som en god anledning, og jeg tar gjerne litt vin.
Det ble tilbudt for smertens skyld, ikke hyggens!
Ja visst, frøken, men av og til henger de to sammen.
Korporal McBurney,
du er ikke gjesten vår, men en nokså uvelkommen besøkende.
Jeg prøver ikke å holde deg underholdt.
Jeg forventer ikke det, frøken.
Det er bare at jeg har vært i krigen lenge.
Det er månedsvis siden jeg sist så en kvinne.
Jeg er lett å underholde.
Hvis du gjør deg opp noen tanker om å underholde deg med damene her...
Vent nå litt...
...havner du ute på den veien før du vet ordet av det.
Jeg er ikke den slags mann, det vet du.
Det vet jeg ikke.
Hvor lang tid tar det før du blir kjent med noen?
Før du blir kjent med meg?
Det vil du aldri finne ut. Du kommer ikke til å være her så lenge.
...fortsette studien av Lukasevangeliet.
Kapittel 11. "En gang..."
Kan ikke du holde deg til etter Bibelstudien?
Jeg kan ikke det, frøken Martha.
Greit, skynd deg tilbake.
Kapittel 11.
"En gang var han et sted og ba..."
Jaså.
Jeg tenkte bare jeg skulle hilse ordentlig.
Jeg heter Carol.
Tja, Carol, det er omtrent den snilleste introduksjonen jeg har fått.
Og fra den peneste jenta.
Hvor gammel er du?
Sytten, men jeg vet mye mer enn jenter på min alder.
Det vedder jeg på.
Jeg må tilbake til...
Bibelstudien.
Be for meg, greit?
Gjerne, men jeg aner ikke hva du vil.
Det ble kjernet to kilo smør.
Det kan vi nok bytte mot en melsekk. Og vi trenger virkelig mel.
Søtemiddel også, frøken Martha. Hva som helst.
Hvis han ikke har sukker, tar du sirup eller honning.
Du snakker som om jeg ikke kan å drive byttehandel med Phil MacPherson.
Hvis han har det, skaffer jeg det.
Og Hallie,
du bør kanskje barbere korporal McBurney i dag.
Jeg er lei av å se på den skjeggveksten.
- Adjø, frøken Martha. - Adjø, frøken Martha.
Adjø, frøken Martha.
Herr McB?
God morgen.
God morgen, lille venn.
Føler du deg bedre, herr McB?
Jeg er bare litt lei av å ligge til sengs.
Det er et par krykker på låven.
Vært der lenge. Skal jeg hente dem til deg?
Da står jeg igjen i gjeld til deg, Amy.
Ser du ham?
Så det er Randolph?
Ja. Og jeg er veldig glad i ham.
Ikke like glad som du er i meg, håper jeg.
Like mye, men på en annen måte.
Prøv å fange noen fluer han kan spise mens jeg er borte. Adjø.
Adjø.
Om livet kunne kjøpes for penger
Da ville de rike leve, og de fattige dø
Alle mine sorger...
Er det alt du skal gi meg?
Du tørker visst ut som resten av damene her omkring.
Hva vil du her på låven, frøken Amy?
Ha de krykkene.
Til herr McB.
Har du fått tillatelse av frøken Martha?
Jeg synes vi burde nekte å jobbe i hagen
helt til frøken Martha slutter å gi mat til en fiende av konføderasjonen.
I Bibelen står det: "Elsk dine fiender."
Kan ikke la en sånn mann sulte i hjel.
Er ikke nok igjen av ham nå.
Frøken Doris, den greia i hånden din skal brukes til luking, ikke lening.
Det er niggerarbeid! Og det ødelegger hendene mine.
Jeg kommer aldri til å kunne spille harpe igjen.
Det niggerarbeidet er det som gir oss mat, og hvis vi ikke har nok av det,
havner du der du kan spille harpe hele dagen lang.
Vil du suge på et rått egg mens jeg barberer deg? Da får du energi.
Ja visst. Takk.
Det er jeg som skal takke.
De hønene hadde ikke lagt egg på månedsvis før du kom.
Du har nok haneblod i deg.
Etter støvlene og uniformen min å dømme har jeg ikke noe blod i meg.
Frøken Martha ba meg barbere deg.
Men jeg er usikker.
Jeg tror ikke Gud vil at ansiktet til en mann skal være glatt som en barnerumpe.
Derfor ga han ham skjegg.
Er kanskje syndig å barbere bort den veksten.
Ikke gjør det, da.
Synd bør spares til mye viktigere ting.
Det er best at jeg barberer deg. Frøken Martha ga meg en ordre.
Ikke Herren.
Og selv uten skjegg
ser du ikke ille ut.
For en hvit mann.
Jeg liker å høre deg le, Hallie.
Ben pleide å si det.
Hvem er Ben? Ektemannen din?
Nei, vi ble ikke gift, men vi elsket hverandre sannelig.
Døde han?
Vet ikke. Han stakk for lenge siden.
Broren til frøken Martha
ville selge Ben.
Så Ben rømte.
Så han fikk endelig skilt oss fra hverandre.
Hør her, Hallie, hvis du hjelper meg vekk herfra,
skal jeg prøve å finne ut hva som hendte med Ben,
selv om jeg må spørre general Grant selv.
Stoler du på meg nå, Hal?
Jeg skal tenke på det, herr Yankee.
La meg hjelpe deg. Går det bra?
Ja. Jeg bare tok i litt for hardt.
Så, sett deg.
- Der. - Takk.
Går det bra?
Kan du ikke sette deg litt?
Nei, jeg kan ikke. Jeg må til timen om et øyeblikk.
Bare i et øyeblikk, da, vær så snill. Kom igjen.
Tja...
Jeg våknet i morges og lurte på om det var mulig du er
like yndig og snill som du var i går kveld.
Nå ser jeg at du er enda penere enn jeg husker.
Vet du, Edwina, på en eller annen måte må jeg vekk herfra ganske snart.
Det er ikke nok tid til å bli kjent på den vanlige måten.
Så jeg skal spørre deg
noe jeg ikke vanligvis ville spurt.
Du skjønner, jeg har aldri følt dette for noen før.
Du er noen jeg alltid har ønsket å treffe.
Og hvis jeg skal i fengsel eller noe annet sted...
Da vil jeg ikke bare fortsette å tenke eller håpe
hvis ingenting kommer til å skje.
Hvis jeg bare er en vanlig fiende-yankee...
Det er du ikke. Jeg liker deg veldig godt.
Frøken Martha er tilbake!
Hvor fikk du tak i de krykkene, korporal?
Jeg ga dem til ham.
Det burde du ikke gjort uten beskjed.
Og hvem slapp ham ut av musikkrommet?
Jeg fikk beskjed om å barbere ham, og det var for mørkt i det stengte rommet.
Det er i det minste en forbedring.
Beklager at jeg lot henne barbere meg, frøken.
Jeg har alltid ment at Gud ikke ville at ansiktet til en mann
skulle være like glatt som en barnerumpe.
Gå og last av vogna.
Ja, frøken.
Og takket være deg, frøken, har jeg fått tilbake mesteparten av styrken min.
Hva synes du om det?
At det er en tåpelig måte å sløse bort energi på.
Kom og hjelp meg med varene.
Gjerne det, frøken.
Det er mye jeg kan gjøre for å gjengjelde at du reddet livet mitt.
Det er omtrent ingenting jeg ikke liker med gårdsdrift.
Og jeg har stor respekt for jorden.
Det gjorde meg alltid vondt når avdelingen vår kom denne veien,
og jeg så hva krigen gjorde med denne fine jorden.
Det gjør meg også vondt.
Jeg pleide å like å ri over jordene når det var rikelig med avlinger.
Det er noen områder, absolutt, hvor vi trenger en manns hjelp.
Takk, frøken. Du kommer ikke til å angre, det garanterer jeg.
Det er nok av oss til å holde øye med deg om dagen,
men om natten låser vi deg inne igjen.
Selvsagt. Det hadde jeg forventet.
Du kan ta vognen nå, Hallie.
- Du trenger noen klær. - Kom igjen.
Du kan ikke halte rundt blant jentene iført det.
Kom igjen, Mae.
Jeg henter noen ting til deg som tilhørte broren min.
Du er en engel, frøken.
Absolutt en engel.
Takk. Du har vært veldig hjelpsom.
"Servietten skal ikke festes i halsen.
"Den skal legges beleilig til over fanget.
"Og ett hjørne skal løftes for å tørke seg om munnen.
"Menn med bart
"må bruke servietten på en ivrig måte..."
- Frøken Edwina. -"...som er utilgivelig for en kvinne."
- Ja? - Tillatelse til å gå til rommet mitt.
- Men ikke noe annet sted. - Selvsagt ikke.
Nå skal vi alle demonstrere korrekt bruk av en serviett.
Veldig bra.
Mom.
God morgen til deg.
Spill for to er mye morsommere.
Nå overrasket du meg.
Hadde aldri trodd du var redd for å kysse en jente.
Moren min fortalte meg at det kunne hemme veksten.
Kanskje moren din hadde rett.
Du er sannelig godt utviklet.
Jeg må si det samme om deg.
Det er ikke det samme.
Skuldrene og armene dine er så muskuløse.
Du er sikkert ikke det spor myk.
Hun er ikke på rommet sitt.
Ikke engang på musikkrommet, som forventet.
Ikke yankeen heller.
Doris tar over.
Du er åpenbart vanskelig å motstå, Carol,
men jeg er ikke ivrig etter å plassere hodet mitt på huggestabben.
Hva med senere i kveld, når alle sover?
Hva med det?
Jeg har faktisk et rom helt for meg selv.
På loftet. Klarer du å gå opp trappen?
Kanskje, men jeg kommer meg ikke gjennom en låst dør.
Den hadde jeg glemt.
Jeg tenkte bare jeg skulle besøke gjesten vår.
Han ville vite hvilken time du underviste i.
Og jeg sa at det var etikette.
Og hvordan en skal oppføre seg som en dame under alle omstendigheter.
Alt det sinnet i de pene, grønne øynene.
Jeg har sagt det før: Jeg stoler ikke på menn.
Spurte du henne om hun ser på deg som en fiende-yankee?
Eller om hun venter på at en prins skal vekke henne med et kyss?
Nei, kom igjen, det er bare tull. Hun betyr ingenting for meg.
Jeg får bare tiden til å gå ved å snakke med henne.
Faren min sa det samme til moren min.
"De betyr ingenting for meg."
"Jeg underholdt meg bare."
Så det var faren din?
Nei. Nei, Johnny.
Jeg vet hva følelsene mine er.
Hvis du ikke føler det samme, må du si det.
Du vet hva jeg føler.
Når krigen er slutt, kommer jeg og henter deg.
Vær så snill, Johnny, ikke si det hvis du ikke mener det.
Du vet at jeg mener det.
Nei...
Johnny,neL
Når krigen er slutt, kommer jeg og henter deg.
Hvis du lar meg.
Vær så snill, Johnny, ikke si det hvis du ikke mener det.
Du vet at jeg mener det.
Nei...
Jeg kan ikke.
Ikke sånn.
Ikke uten at jeg er sikker.
Kanskje når krigen er slutt.
Det er bare at jeg aldri har gjort det før. Ikke bli sint.
Hvis du fortsatt føler det samme...
Det er ryttere foran huset. Kanskje tre eller fire.
Det er sikkert bare patruljen.
Ellers ville jenta som holder utkikk slått alarm.
- De har stoppet. - Det gjør de ofte.
De gir hestene sine vann, så rir de videre.
Jeg bør komme meg tilbake før noen savner meg.
Frøken Martha! Frøken Martha!
Stopp der, yankee!
Jeg er ikke noen yankee.
Hvem er du? Hva gjør du her?
Skynd deg, frøken Martha! Skynd deg!
Jeg var skadet.
Jeg har permisjon fra Greggs i Texas, Longstreets korps.
- Hvem er det? - Hvorfor har du ikke på deg uniform?
Hvorfor har ikke du det?
Hva foregår der?
Vi tok ham, frøken Farnsworth.
Men, Sam Jackson.
Dette er fetteren min som du har hørt meg snakke om.
Det er fetteren min.
Kusine Martha, jeg trodde alltid du så ned på
Texas-siden av familien.
Jeg er glad for at du snakker om oss.
Jeg sa jo ikke hva jeg har sagt om deg.
Kan du forklare dette, frøken Farnsworth?
Nei, det kan jeg ikke.
Det var knyttet fast i porten.
Jeg aner ikke hvordan det havnet der.
Bortsett fra hvis en av jentene gjorde det som en spøk.
Dette er ikke tiden for å spøke.
En av mennene mine kunne blitt drept. Eller fetteren din.
Det vet jeg, Sam.
Jenta som er ansvarlig, vil bli hardt straffet.
Stol på meg.
Det gjør jeg, frøken.
Takk, Sam.
Beklager at dette hendte.
Du var ypperlig, frøken, helt ypperlig.
Du var også ypperlig, korporal.
Aksenten din var helt texansk.
Jeg lurer på hvem som festet tørkleet i porten.
Jeg vet ikke, men jeg lover at det ikke var meg.
Nå som du har fått tilbake styrken,
er det ingen grunn til å servere måltidene dine i senga.
Du skal spise aftensmat med oss i kveld.
Du er sjefen, frøken.
Vet du, jeg husker ikke når jeg sist hadde så herlig selskap.
Dere unge damer er virkelig bevis
på fortreffeligheten til rektoren deres, som jeg alltid vil stå i gjeld til.
- Det trenger du ikke. - Men det vil jeg, frøken.
Du skjønner ikke at jeg pleide å bruke beina mine mye mer enn de fleste menn.
Til dans, for eksempel.
Jeg kunne alltid slite ut armen til alle felespillere i verden.
Hvis det var dans her på skolen,
kunne jeg lært jentene å danse vals, reel, polka.
Alt en kommer på.
Frøken Martha, kan vi ha en dansetime?
Ja, vær så snill.
Kan vi?
Jeg skal vurdere det.
Vi har ikke hatt et så livlig måltid på lenge.
Jeg synes det er skammelig. Å spise med fienden.
Jeg også, frøken Martha.
Dere jenter kunne sagt noe før aftensmaten. Kunne spist på kjøkkenet.
Dere er begge unnskyldt og kan gå på rommene deres.
Vær så snill, frøken, la dem bli. De uttrykker bare patriotismen sin.
Doris og Janie, jeg beundrer faren deres for at han kjemper for det han tror på.
Hvis ingen skal spise opp soppen, tror jeg at jeg har plass til litt.
Vær så god, korporal.
Amy plukket dem til deg.
Takk, Amy. Jeg er spesielt glad i sopp.
Jeg er lei for det, men jeg må ta opp noe uhyggelig.
I dag knyttet noen det blå tørkleet...
Jenter, inn på kjøkkenet.
Edwina, hent pistolen. Den er på rommet mitt.
Hallie, bli med dem. Gjem dere oppe.
Hvis det er unionssoldater, bare si fra. Jeg skal passe på at ingen blir skadet.
Det er våre soldater, frøken Martha.
Gudskjelov.
- Kommer du deg opp trappen? - Ja.
- Jeg kan hjelpe ham. - Nei. Inn på kjøkkenet.
Gi meg den pistolen.
Nei, jeg må gi den til frøken Martha.
Du bryr deg vel om hva som skjer med meg?
Ja, derfor vil jeg ikke at du skal bli skutt.
Kom inn, kaptein. Beklager at du måtte vente.
Det går bra, frøken.
Lenge siden jeg sist måtte vente på en så pen dame.
Dette området blir ubeskyttet.
Guttene våre må flyttes til Champion Hill før de pokkers yankeene...
Beklager, frøken. De yankeene.
Sikrer seg veien til Vicksburg.
Hvorfor har dere kommet hit?
Vi hørte om skolen din her, og siden vi spanet i området,
bestemte vi oss for å stoppe innom og se om vi kunne være...
behjelpelige.
Takk.
Kaptein, men vi har det bra her.
Det virker for meg som om du kanskje er redd for å bli overfalt av yankeene.
Jeg kan etterlate et par av guttene mine her for å sove på låven deres i et par netter.
Det er veldig sjenerøst, kaptein, men unødvendig.
Jeg har ingenting imot å bli hos damene, kaptein.
Bare reis i forveien, så tar jeg dere igjen om noen dager.
Du er veldig vennlig, men vi kan ikke holde deg fra pliktene dine i felten.
For meg virker det som det kanskje har militær verdi
at noen blir værende her, der ingen kan se ham.
Det stemmer.
Faktisk skal jeg kanskje bli her selv.
Scoggins, kanskje du kan ri tilbake og fortelle obersten...
Nei. Det kan jeg ikke tillate.
En eller to av dere gir oss ingen beskyttelse.
Og hvis dere er her, tiltrekker det seg kanskje oppmerksomhet
og provoserer yankeene til å brenne oss ned.
God natt, mine herrer. Tusen takk for bekymringen deres.
Frøken, jeg vil gjerne hilse på de unge damene.
Så høflig av deg, kaptein.
Jeg skal si fra til dem.
God natt.
Kom igjen, gutter.
Velsigne dere, mine herrer.
God natt.
Det går bra. De har gått.
Jeg elsker deg så høyt.
Var du redd, frøken Martha?
- Jeg døde nesten av skrekk. - Jeg også.
Opp på rommene deres.
Jeg synes det er forræderi å snakke slik om troppene våre.
Doris, du synes alt er forræderi.
Ingen krangling, jenter. Hallie.
Ta med en flaske vin til stuen.
Det har vært en vanskelig dag.
Gi meg pistolen.
- God natt, unge damer. - God natt, herr McB.
God natt, herr McB.
God natt.
Kommer du og hører bønnene våre?
Jeg er for opprømt til å sove.
Jeg også, frøken Edwina.
Gå til rommene deres. Jeg kommer snart.
Jeg ser at du klarer å gå i trappen.
Vet du, de lar nøkkelen stå i døren din.
Jeg kan snike meg ned og låse den opp.
Jeg er mye mer interessant enn frøken Edwina.
Din lille djevel, det var du som prøvde å få meg fanget i dag.
Tja...
Du burde ikke gjøre ting som gjør meg sjalu.
Vil du ha litt vin, korporal?
Det ville være meg en ære, frøken.
Bare forsyn deg. Den står på bordet.
Jeg må si at du var veldig modig i kveld, frøken.
Det var våre soldater, det var ingen fare.
Jeg tror jeg vet litt mer om det enn du gjør, frøken.
Og tro meg, det var farlig.
Hvis du hadde vist svakhet,
kunne den hendelsen endt på en helt annen måte.
Skål for deg. Du er en utmerket og nydelig kvinne.
Amy, du burde ha bedt ferdig for lenge siden.
Jeg ba for herr McB også.
Amy!
Det er galt å be for fienden.
Pappa sier at Gud er på vår side.
Det er han.
Han er på alles side.
Ikke mer snakking. Slukk lyset ditt, Amy.
- God natt, frøken Edwina. - God natt.
Jeg har tenkt litt, korporal.
Dette stedet trenger en mann.
Noen som kjenner til gårdsdrift.
Som kan håndtere gårdsarbeidere.
Tenker du på å slutte med skolen, frøken?
Nei.
Men det blir lenge til det finnes penger til skolegang.
Det vil finnes penger til alt vi kan dyrke.
Det blir nordstatspenger.
Da broren min og jeg drev dette stedet,
var det et godt marked i nord for alt vi dyrket.
Men han er her ikke nå.
Kommer aldri igjen.
Men jeg er det.
Ja, det er du.
Ville du vært interessert i å bli her, korporal?
Ja.
Hvorfor var vi redd for våre egne soldater?
Alle hærer har noen soldater som ikke er snille.
Legg deg å sove nå.
God natt, Lizzie.
God natt.
Jeg vil erstatte broren din, men jeg må advare deg...
Det vil ikke alltid være enkelt å oppføre meg som en bror.
Jeg skal prøve å ikke kommandere din personlige oppførsel, korporal.
Og gledene vi deler
Mens vi venter der
Har ingen andre...
Nei.
Edwina, hør på meg.
Nei! Nei!
Din løgnaktige jævel!
Din jævel!
Du er en skitten horebukk!
Jeg håper du er død!
Død!
Jeg håper du er død!
Død.
Jeg vil at all snakk om det som hendte i kveld, slutter nå.
Det er mer presserende saker.
Tror du han kjenner mye smerte, frøken Martha?
Nei, ikke etter all vinen og opiumsdråpene vi har gitt ham.
Han kjenner ikke noe.
Hvorfor vil du han skal være i spisesalen, frøken Martha?
Jeg trenger ham der. Ta ham med denne veien.
Beinet hans er ikke bare brukket på tre steder, det er oppfliset.
De beste legene kan ikke reponere beinet så det leges, så visst ikke jeg.
Slutt med fyllepraten.
Løft selen. Vi skyver ham opp.
Ikke vær sjalu. Du har også fine bryster.
Søte og feminine. Så runde og spretne.
Jeg hater deg, frøken Martha.
En teskei opiumsdråper burde få ham til å sove.
Gi ham det.
Nå, Amy,
skal du gå på rommet ditt, og du kommer ikke ut før du får beskjed.
Og hvis jeg vil høre fra deg, ber jeg om det.
Jeg sa ingenting.
Det tror jeg du gjorde.
Jeg tror du snakket veldig høyt.
Jenter, gå rett til rommene deres.
Edwina. Hallie. Carol.
Bli her, og ikke ta øynene deres av ham.
Det blir nok ikke vanskelig for dere.
Jeg har tatt et vanskelig valg.
Jeg håper det er det rette.
Innen dette klokkeslettet i morgen blir det fremkalt koldbrann i beinet.
Ingen død er verre enn døden ved koldbrann,
og jeg kan ikke la ham dø, litt etter litt, mens han skriker av smerte.
Den eneste måten å forhindre det på, er å amputere.
- Skal du kutte av ham beinet? - Ja.
Men du er ikke lege.
Hvis han overlever og klandrer deg for at han er krøpling, hva sier du?
Han vil selvsagt heller miste et bein enn livet sitt.
Er du sikker på at han dør hvis du ikke gjør det?
Ja.
Hva om operasjonen dreper ham?
Da har jeg ren samvittighet.
Det har jeg ikke hvis jeg lar ham dør uten å prøve å redde ham.
Hvis vi skjærer
over kneet istedenfor under...
Da har vi færre arterier å bekymre oss om.
Det blir nok av blod uansett hvor du skjærer.
Jeg synes vi skal glemme boka.
Hvis det blir en blødning, knytter vi den igjen med tråd.
For Guds skyld. Hvis dere skal gjøre det, så gjør det og bli ferdig.
Vend ham bort fra meg.
Det finnes svakhet i deg.
Kjære Gud, vi ber om at du velsigner innsatsen vår.
Herr McB, våkner du?
Amy.
Jeg ser at det er natt når stjernene er ute.
Og jeg ser at det er morgen...
Når fregnene dine kommer inn i rommet.
Jeg må si fra til frøken Martha.
Frøken Martha! Frøken Martha!
Frøken Edwina!
Amy, kom og se. Hallie skal begrave det.
Begrave hva da?
Hva tror du? Beinet.
Han er våken, frøken Martha.
Damer.
Jeg vet dere forventer en unnskyldning...
Og det fortjener dere sannelig etter...
Etter måten jeg misbrukte gjestmildheten deres på.
Men kan dere ordne spjelkene
på beinet mitt først?
Det gjør så vondt.
Det er ingen spjelker der.
Hvordan fikser en et brukket bein uten spjelker?
Smerten er...
Vi reddet livet ditt, og du klager om smerten.
Ingen dør av et brukket bein.
Hvis det kommer koldbrann i det, så.
Vi hadde et valg.
Vi kunne la deg dø en smertefull død, eller fjerne beinet.
Så du straffer meg.
Gudene må vite at jeg fortjener det, men...
Jeg vet at beina mine har det bra.
Jeg kjenner dem helt ned til tærne.
Det kommer som et sjokk, ja, det må det jo.
Men du er for intelligent til ikke å forstå...
Din skitne kjerring. Bare fordi jeg ikke gikk til sengs med deg.
Bare fordi jeg gikk til sengs med noen andre.
Jeg burde ha latt deg dø skrikende.
Hvorfor skulle jeg nekte meg det, etter alt jeg har gjennomgått?
Du ville så gjerne være en pokkers dame.
Jomfrukjerringa. Kom deg ut.
Kom deg ut.
Hva tror du det er, frøken Martha?
En leir for unionssoldater.
Ikke si det til resten av jentene. Ingen grunn til å bekymre dem, vi kan ikke gjøre noe.
Sypressroten er vanskelig å skjære i, men den varer evig.
Det var derfor jeg valgte den.
Jeg fant treet ikke langt unna der soldatene dine har leiren sin.
Unionssoldater? Hvor?
Omtrent fem kilometer mot nord.
Jeg har ikke hørt lyden av kamp.
Rebellene må ha trukket seg tilbake.
Det var det frøken Martha sa.
- Herr McB? - Ja?
Det gjelder Carol.
Hva med henne?
Hun sa at du tvang deg inn på rommet hennes og...
Og atdu...
- Tror du henne? - Nei.
Men du var på rommet hennes.
Hvorfor det?
Og hun var helt naken.
Og jeg...
Og jeg trodde du elsket meg.
Jeg gjør det, Amy.
Amy, gå til rommet ditt.
Det blir smertefullt å fjerne ligaturene. Vil du ha litt opiumsdråper?
Nei takk, snille dame.
Jeg sovner kanskje, og da er det mulig du fjerner...
det andre beinet mitt.
Jeg takker gjerne ja til litt vin.
Du takker kanskje ja, men får det ikke.
Knapp opp buksebeinet ditt.
Hvor er jomfruassistenten din?
Vil hun ikke bli og fullføre jobben?
Frøken Edwina har ingen interesse i hva som skjer med deg.
Unge damer, kom og gjør dere klare til å spise.
Johnny.
Johnny?
Hvem er det?
Carol. Jeg er lei for det som hendte.
Jeg vil at du skal vite det.
Ikke tenk på det.
Jeg har akkurat tenkt på alle fordelene
en mann med ett bein har.
Han sparer penger på sokker.
Han må ikke tenke på å klippe like mange tånegler.
Færre liktorner og ilker.
Jeg har til og med vurdert å be henne om å kutte av det andre beinet.
Det som hendte, gjør meg ingenting.
Jeg vet at det ikke vil stå i veien for deg i romantikken.
Jeg er sikker på at en mann med ett bein,
eller til og med ingen bein,
kan nyte det like godt som alle andre menn.
Jeg gjør hva som helst for deg.
Lås opp denne døren.
Jeg har noen ting jeg vil gjøre her omkring.
Men noen ser meg kanskje.
Gjør det mens alle andre spiser.
- Men de vil vite at det var meg. - Nei da.
De tror bare at noen glemte å låse den. Det er alt.
Greit, jeg skal prøve.
Hvor lenge skal du holde ham her?
Så lenge det er unionssoldater i området.
Hvis han er her, kan han ikke gi dem informasjon om oss.
Men før eller siden finner de vel skolen uansett?
Ikke hvis troppene våre tvinger dem tilbake.
Jeg ber om det, og jeg forsikrer deg om at når det skjer, vil korporalen...
Bli der dere er. Alle sammen.
Men, heisann, frøken Farnsworth.
Det virker som jeg har fått tilbake styrken.
Jeg tror at med litt vin fra kjelleren din får jeg tilbake resten.
Ifølge de nye reglene her omkring
har jeg nå ledelsen her.
For det første skal jeg være med alle unge damer som ønsker mitt selskap.
Hvis du har noen innsigelser, skal jeg finne det nærmeste unionskavaleriet
og fortelle dem om noen av godsakene,
spesielt av det sengeliggende slaget.
Ikke få noen ideer om å lukke døren for meg.
Da skyter jeg av et av ørene dine.
Bortsett fra hvis jeg bommer og treffer et av de pene øynene dine.
Du skylder på feil person, herr Johnny. Beinet ditt var skikkelig skadet.
Du trenger ikke være redd for å bli sendt i fengsel nå.
Kan du ikke bare reise?
Ikke før jeg har fått så mye jeg lyster.
Du er pokker så tiltrekkende, Hallie. Kanskje jeg skal begynne med deg.
Gå ned i kjelleren. Jeg har hatt uhell med meg i det siste.
Jeg har hørt at dette ordner seg hvis man har seg med en svart kvinne.
Da, hvite gutt, er det best at du liker det med en død, svart kvinne.
For det er den eneste måten du får det til med denne.
Herregud...
Jeg ber om at denne skolen og beboerne her unnslipper din vrede.
Vær stille og sett dere.
Hallie, Janie holder fortsatt utkikk. Jeg vil ha henne her.
Og lukk døren bak deg.
Hva kan vi gjøre, frøken Martha?
Frøken Martha, jeg er så redd.
Jeg vet det, kjære deg.
Han sa at han skulle drepe meg hvis jeg laget lyd.
Og han tvang meg til å gjøre som han ville.
Vi forstår.
Han fikk meg til å gjøre grusomme ting.
Hvor i helvete er alle sammen?
Gå og sett deg i stolen min. Skynd deg.
Hallie, bli hos meg.
Dere må ikke provosere ham.
Jaså.
Alle de søte skolepikene.
Hva underviser den gode kvinnen i nå?
Herr Johnny, vær så snill. Kan du ikke bare reise din vei?
Ja, reis. Du kan ta med deg eiendelene dine.
Og beinet mitt. Kan jeg ta med meg det?
Vet dere jenter hvorfor frøken Dabney skubbet meg ned trappen?
Fordi jeg gikk til Carols rom istedenfor hennes.
Og vet dere hvordan jeg kom meg ut av rommet mitt til å begynne med?
Fordi denne gode kvinnen, frøken Farnsworth, låste opp døren min
så jeg kunne komme til rommet hennes.
Og vet dere hvorfor frøken Farnsworth tok beinet mitt og gjorde meg til krøpling?
Så jeg kunne bli her og oppvarte henne.
Bildet her i medaljongen...
Er det av kjæresten din?
Det er broren min.
Det var ikke spørsmålet.
Du stjal den fra rommet mitt.
Gi den tilbake, er du snill.
Jeg stjal den. Hvorfor skulle jeg gi den tilbake?
Den er ikke verdt noe for deg. Og den tilhørte moren min.
Jeg fant den nettopp i en skuff,
sammen med en brevbunke med en pen, blå sløyfe rundt seg.
- Leste du brevene hans? - Nok.
Ditt udyr!
Det stemmer! Men jeg driver ikke en skole for unge piker.
Og jeg tenkte at disse jentene ville vite hva slags kvinne som driver stedet.
- Hør her, herr McB! - En med en bror som stakk fordi...
Randolph har ikke spist på dagevis. Du får ham sikkert til å...
- Har du prøvd å... - Randolphl
Randolph!
Herregud, barn, det mente jeg ikke å gjøre.
Hold deg unna meg! Jeg hater deg!
Fordømt meg, det er det du har gjort.
Til bitterhet og alkohol og slemme handlinger.
Hvorfor i helvete kastrerte du meg ikke bare?
- Hvor skal du? Ikke. - Til ham. Han trenger hjelp.
Ikke av deg! Jeg lar deg ikke dumme deg ut.
Hva vil du?
Jeg elsker deg.
Kanskje når han er edru igjen, vil han være mer fornuftig.
Og kanskje vi sammen kan overbevise ham om å dra.
Frøken Martha, du sa at han kanskje sender yankeesoldater hit.
Ja, du har rett, Janie.
Ja, vi kan ikke ta sjansen på det.
Ingen her i huset er trygg så lenge han er her.
Det eneste spørsmålet er hvordan vi skal bli kvitt ham.
Fiendtlige soldater blir alltid skutt.
Med hva? Han har det eneste våpenet.
Vi kan knytte ham fast når han sover og ta ham med ut i skogen.
Mener du å etterlate ham? Så han tørster og sulter i hjel.
Det er for grusomt, frøken Martha.
Hvis han var knyttet fast, kunne vi ikke bare henge ham?
Den slags handling er for drastisk.
Jeg er sikker på at ingen av oss vil være ansvarlig for hans død.
Eller er i stand til det.
Kanskje...
Hvis vi lager litt strålende aftensmat til ham...
Og sier at vi vil gjøre opp for det.
Hallie, du kan lage den krydrede kyllingen din.
Og Amy
kan plukke litt sopp.
Det er favoritten hans,
og vi kan lage dem spesielt til ham.
Tror du at du klarer det, Amy?
Jeg vet akkurat hvor jeg skal finne dem.
Invitasjonen til aftensmat overrasket meg, frøken Farnsworth.
For å være ærlig visste jeg ikke om jeg skulle takke ja.
Jeg sa og gjorde noen fæle ting i dag.
Jeg er edru nå og...
Jeg har sagt det til Edwina, og jeg vil fortelle deg og resten av jentene
hvor lei meg jeg er for det.
Vi tar imot unnskyldningen din, korporal,
men jeg tror at det er best at vi ikke snakker om det.
Vil du be bordbønn, korporal?
Godt brød, godt kjøtt, gode God, la oss spise.
Kjære Gud, vi takker deg for det vi skal til å motta,
og vi håper at trommene som holder oss skilt, snart blir stille.
Nå må alle spise før kyllingen til Hallie blir kald.
Doris, gi korporal McBurney rundstykkene, og send ham soppen.
Amy plukket dem bare til deg.
Takk, Amy.
Vet du, Amy, jeg har sånn skyldfølelse for det som hendte.
Hvis jeg kunne bringe tilbake skilpadden din, ville jeg det.
Men du må forstå at det var vinen som slapp ut djevlene inni meg.
Jeg skjønner det.
Det var derfor jeg plukket soppen.
Og de er så gode, Amy.
De smaker av skogen og den rene luften
og mystiske skygger der søte, små alver danser sammen.
En romantisk måte å snakke om sopp på.
Frøken Farnsworth, så snart jeg treffer unionstropper,
skal jeg be dem stasjonere vakter rundt skolen.
Det gjør de av og til for vennlige sørstatsfolk.
Jeg skjønner ikke hva du mener?
Jeg mener at i morgen ved soloppgang skal jeg reise.
Jeg skal passe på at han ikke glemmer den vennlige handlingen.
Jeg skal reise sammen med ham.
Vi skal gifte oss.
Det stemmer.
- Hun spurte meg, og jeg sa ja. - Det gjorde jeg ikke.
Gratulerer til begge to.
Men har du glemt at du er partner her?
Nei.
Og jeg vil være takknemlig hele mitt liv.
Men jeg elsker ham.
Jeg må bli med ham.
Det er jo naturlig, men hvis du skulle treffe på soldatene,
enten de er fra nord eller sør, kan han ikke beskytte deg.
Hva skjer med deg da?
Jeg har levd med krigen lenge.
Den skremmer meg ikke.
Jeg er redd vi ødelegger aftensmaten for alle.
Og Amy plukket denne soppen bare til meg.
Edwina, vil du ha litt? Og send den til resten av jentene.
Lizzie?
Nei, Edwina! Ikke...
Herregud!
Jenter, spis opp maten deres.
Lizzie, det er ikke stingene jeg viste deg.
Se måten Doris gjør det på.
Ser du, Lizzie.
Du fører nålen gjennom på begge sider,
så låser du stinget på undersiden.
Sånn.
Det var sånn jeg gjorde det.
Nei. Prøv igjen.
Ser ikke ut som han led særlig mye.
Det gjorde han nok ikke, Carol.
Jeg tror hjertet hans bare ga opp.
Han var veldig svak.
Jeg elsker deg.
- Men jeg trodde soppen drepte ham. - Lizzie.
Tror du ikke jeg ser forskjell på giftig sopp og god sopp?
Og herr McB sa selv at de smakte nydelig.
Lizzie, Amy, åpne porten.
Kom, alle vakre piker
Kom ut i solen
Har vi timer i dag, frøken Martha?
Jeg ser ingen grunn til ikke å ha det.
...våpnene fatt
Kom, alle unge karer
Hør mine ord
Bli ikke soldat
Gå ikke inn ihæren
For duen vil flykte
Og ravnen vil komme
Og døden marsjerer
Til trommenes slag
SLUTT